_Team Wild Animals_ www.HoundDawgs.org
KAPPADOKIA 55 E.Kr
1209 E.Kr
KRISTENDOMMEN ER NÅ DOMINERENDE I EUROPA
DET IVERKSETTES KORSTOG FOR Å GJENEROBRE JERUSALEM
IRLAND LIGGER LANGT UNNA DET HELLIGE LAND
NORMANNERNE SOM ER LOJALE OVERFOR JOHAN AV ENGLAND
SLITER MED Å TA ØYA SOM LIGGER DYPT INNI GÆLISK TERRITORIUM
ET AVSIDESLIGGENDE KLOSTER VERNER OM EN GAMMEL RELIKVIE
KILMANNÁN VESTKYSTEN AV IRLAND
Pokker ta deg!
Hva tror du den første mannen som spiste disse, tenkte på?
Broder Cathal sa at de ikke har sjeler.
Han sa at dyr kun var plassert på Jorden for å kle og fø oss.
At enhver skapning som ikke tjener oss, er vår fiende.
Men... Hvordan kunne en mann ane at noe sånt kunne tjene ham?
Var han nysgjerrig, desperat? Ga Gud ham ideen?
Ryttere!
- Ryttere! - Hvor mange?
- Tre. - Så du fargene deres?
- Vet du hvilken klan de var? - Abba, det kommer krigere.
- Har relikvien blitt flyttet? - Selvsagt ikke, Abba.
Da får vi fortsette med pliktene våre. Slik vi alltid har gjort.
Men Abba...
Du hørte ham.
Det er lenge siden vi sist hadde besøkende, broder Geraldus.
Især en som har reist så langt som du.
Roms autoritet kjenner ingen avstand, abbed.
- Ikke engang til verdens ende. - Det er ikke mulig.
- Vi har ikke hørt noe. - Jeg beklager.
Paven har mange fiender. Diskresjon var ytterst nødvendig.
- Kun hast var viktigere. - Du vet ikke hva du ber om.
Abbed, Rom har talt.
Det er ingenting å diskutere.
Dette er en mørk tid for de troende.
Jerusalem har vært tapt i 20 år nå.
De vantro omgir oss på alle kanter, på enhver kyst,
Mens kjettere konspirerer midt iblant oss.
Paven tror relikvien dere har her,
har makt til å skille troende fra ikke-troende.
Til å sende Guds vrede over Hans fiender.
En makt som kan sikre seier i det kommende korstoget.
Dere kan ikke skjule en slik makt.
Broder Ciarán...
Cathal...
Rua...
Og Diarmuid.
Det venter et skip i Waterford. Det drar når månen er i ne.
Om fire dager.
Dere skal ledsage vår cisterciensermunk dit og så videre til Frankrike.
Helligbrøde!
Dere skal sørge for at vår helligste relikvie kommer trygt frem til Rom.
Gå med Gud.
Den stumme blir med dere. Dere vil trenge hans styrke.
Jeg beklager at jeg påfører deg denne byrden, Ciarán.
Det er ikke det.
Gutten.
- Klosteret er alt han kjenner til. - Det er derfor han må dra.
Kom.
Kom an!
Rolig nå!
Rolig! Rolig!
Rua! Cathal!
Det er ikke et merke på den.
De frykter den.
Selv før lynet ville de ikke nærme seg den.
Selvsagt.
De vet hva som skjer med de som forstyrrer relikvien.
Kanskje du ikke kjenner til historiene, broder.
Da ville du ikke vært så ivrig etter å flytte den.
Opplys meg.
Før vi hadde et så flott gullskrin å ha den i...
prøvde andre fremmede å ta den. Nordboerne.
De herjet i 200 år
før de kom til Kilmannán.
Munkene sov.
De heldige døde i sine senger.
Men de ble vekket av en rar lyd.
De løp ut til kirken
og så en engel som slo mot relikvien som den var en klokke.
Munkene flyktet.
Da de kom tilbake, så de at en enorm storm hadde herjet.
Alle vikingskipene hadde blitt dratt ned i dypet.
Der deres sjeler ikke ville finne hvile.
Ved siden av relikvien lå det tre vikinger, forvridd og brent.
Kun en renhjertet kan berøre relikvien og overleve.
Ingen.
Hvor lenge har han tjent dere?
- Han har vært hos oss fem sommere. - Han er ingen munk.
Han respekterer det vi bærer, men frykter den ikke.
Men han er stum. En tomsing.
Han er ikke det.
Han er ingen tomsing.
Diarmuid fant ham skylt i land på stranda.
- I en liten båt uten årer og mat. - I noen land er det en avstraffelse.
Kanskje han gjør bot.
Han har gjort alle oppgaver han har fått, uansett hvor vriene og farlige.
Og han har aldri sagt et ord.
Det er ikke vår sak å spørre om grunnen.
Vi bør sove.
For et land.
- Det regner som syndefloden og så... - Man venner seg til det.
Jeg visste ikke at du snakket mitt språk.
Abbeden sa du var vidfaren.
- Har du sett Rom? - For lenge siden.
Og Det hellige land? Jerusalem?
Si at den fremmede ikke må drikke vannet.
Det er et alvefort oppstrøms.
Han sier at vannet ikke er bra. Det renner gjennom der.
- Hva er det? - Et sídhe-sted.
Det sies at Tuatha Dé Danann kommer ut om natta og leker blant steinene.
De kaster forbannelser over vannet og fortryller reisende.
Frykter dere dette?
Lar dere dere styre av hedensk overtro?
- Geraldus. Vi bør ikke bli værende her. - Vi er Kristi soldater.
Likevel flykter dere fra et lite møte.
I Sankt Mattias' navn,
hvis relikvie vi er beæret over å få frakte til Den hellige stol,
velsigner og renser jeg dette vannet.
I Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn
splitter jeg demonene som har svertet det,
og overgir dem til evig helvete, hvor de skal spennes i brennende lenker
og smadres under hælen til den allmektige Gud.
Nok dårskap!
Gutt.
Strid ved grensen.
Sørg for at de spiser minst 4-5 av disse bladene.
Skal bli.
Hva er det, gutt?
Det er vassmynte.
- Det avverger... - Det lindrer magesmerter, broder.
- Vil du prøve litt? - Jeg har ikke magesmerter, urtesamler.
Vi drar ikke lenger.
Elven er rett frem. Kryss den. Dere vil møte på anglo-normannerne.
Vi drar.
Du skulle bli med oss til De Mervilles-grensen.
Tidene forandrer seg.
Krigen kommer mot oss. Vi møter den på våre egne premisser.
Brødre...
Geraldus.
Jeg ber dere bare ha litt tro. Er det så vanskelig?
Broder Geraldus.
Sir Raymond.
- Vi forventet ikke å se deg. - Det var i dag jeg planla tilbakereisen.
Mange planlegger å reise tilbake fra gælisk territorium.
Få gjør det.
Fant du en suvenir?
Jeg skal diskutere det med din far.
Vil du møte min far? Greit, jeg skal føre deg til ham.
Jævler...
Du!
Hva er det?
Ua Mordha. Dette landet var deres.
Anglo-normannerne brant dem ut.
Det sies at de ba til Gud i strid. Gud hørte dem ikke.
Så de begynte å tilbe... andre ting.
Dugald.
Våre vesle tyver.
Stopp dem.
Jeg antar at da du ble med i klosteret...
så sa de ikke at du ville bli et pakkesel.
Han er ingen munk, min herre. Han er converso, en lekbror.
Noen av mine menn tror de kjenner deg.
Men ikke hvorfra.
På et korstog?
Venezia?
Konstantinopel?
Kanskje du kan opplyse oss.
- Det er inngått veddemål. - Han er stum.
- Han kan ikke snakke. - Beit seg i tunga, altså?
- Døv også? - Han hører deg.
Men velger å la være.
Si meg...
Hvordan bekjenner en mann uten stemme sine synder?
Vi ber for ham.
Så heldig...
som har venner som går god for en bare i god tro.
Det var som du sa, min herre. Krypskyttere. De gjør det ikke igjen.
Fournier.
Fournier!
Er min far våken?
Jeg har med gjester til ham.
Hellige broder.
Min herre.
- Jeg trodde du fortsatt var i sør. - Mine grenser er som en voksende hage.
Før man kan plante nye blomster, må man fjerne ugresset.
Du fant det du søkte, antar jeg.
Absolutt. Din hjelp vil ikke gå ubemerket hen.
Jeg skulle gjerne dratt på pilegrimsferd med deg.
Se Rom. Se relikvien bli presentert for Hans hellighet.
Men dessverre er jeg en gammel mann nå.
Jeg blir nok gravlagt i dette området.
Kanskje du vil la meg få se denne relikvien.
For å støtte meg i mine bønner
og for å gi mine riddere inspirasjon
til å hjelpe dere i dette hellige oppdraget.
Hvordan kan kirken si nei til en så hengiven tjener?
En pen boks.
- Det er et skarve skall. - Broder Ciarán?
Dette er uklokt.
Etter at Judas forrådte Jesus, trakk apostlene lodd for å erstatte ham,
og Mattias fra Betlehem ble valgt.
Etter vår Herres død og oppstandelse
dro Mattias nordover for å spre budskapet
til barbarene i Kappadokia.
Der led han martyrdøden.
Da hedningenes steiner knuste hans bein og spilte hans blod,
avsa Mattias en takkebønn.
Steinen som endte hans jordlige liv, tok fyr
og brente mennene som drepte ham. De tryglet om nåde,
men bakken åpnet seg og helvete slukte dem hele,
mens liket av Mattias ble løftet inn i himmelen.
Og dette er den steinen.
Virkelig imponerende.
Tilgi min sønns respektløshet.
Han ble født i Rouen, men har levd for lenge i dette landet.
Fell skogen og de vil angripe fra fjellene.
Erobre fjellene og de vil gjemme seg i myra.
Er det ikke sånn?
Hvordan takler du slike mennesker, broder?
Drenerer myra.
Du har fullstendig rett, broder.
- Du får ha meg unnskyldt. - Selvsagt.
Raymond, skjenk meg litt vin.
Jeg er uttørka som en myr!
Drikk!
Du sier du har en slags avtale med disse mennene.
- Jeg vil gjerne vite premissene. - De angår ikke deg.
Hva angår relikviens hellighet og mine brødres liv,
så angår det absolutt meg.
Du er ikke blind overfor hva slags folk dette er,
likevel betror du dem med alt.
Du var korsfarer, broder.
Det kan ikke være så vanskelig for deg å gjette det.
På dommedag vil de verste menneskene ha mest å frykte,
om ingen kan gå i forbønn på vegne av dem.
Gi dem syndsforlatelse?
En mann blir ikke mektig uten å synde.
Baronen er ingen ung mann.
Hans sinn har utvilsomt blitt mer åndelig.
Vi er deres eneste frelse.
Deres mørkeste udåder binder dem til oss.
Nei.
Ikke til oss.
Broder?
Rua sier at de fremmede ikke kjenner annet enn krig.
Han sier de har det i blodet.
At de er etterkommere av vikinger.
De erobret Frankrike og England og vil gjøre det samme her.
Men har det noensinne vært fred i dette landet, broder?
Før de fremmede kom?
Det var lenge siden, Diarmuid.
Jeg var bare gutten.
Bare litt eldre enn du er.
Nei.
Nei, det var aldri fred.
Ikke her.
Og ingen andre steder i verden.
Ikke siden syndefallet.
Hvorfor?
Noen sier naturens gang ikke er slik.
Fred må dyrkes, stelles og gjødsles.
Og det...
Og det er noe som er hinsides de fleste.
Du er tidlig oppe, vesle munk.
Jeg står alltid opp på denne tiden.
Eller kanskje du er spion.
Herre?
Sniker deg bort for å fortelle om ferden sørover, kanskje?
- Nei, min herre... - Ikke?
Hvorfor flykter du da?
Jeg tjener Kristus.
- Men du tjener klanen din først? - Nei.
Far lar seg alltid imponere av religiøse menn.
Jeg har mine tvil.
Enhver kan iføre seg munkeklær.
Du...
Raymond, samle mennene. Vi skal lese messe før vi drar.
En annen gang, da.
Se også på den andre siden,
for min mann har også noen ganger tatt den veien!
Er det noe som plager deg, broder?
Nei, det er ingenting.
Her!
Ua Mordha!
Du! Dra tilbake til min far.
Fortell ham at dette barbariet ikke vil gå ustraffet!
- Hva gjør du? - Hva ser det ut som?
Din far beordret at du og dine menn...
Feigingene som gjorde dette, er til fots.
Det vil ikke ta lang tid å nedlegge dem.
Med en tredjedel av våre menn.
Mine menn.
Ikke vær så bekymret, Fournier.
Vi er tilbake for å beskytte dere før skumring.
- Er det ingen annen rute? - Det var mye snø i år.
Smeltevannet skylte bort to andre broer.
Den neste som står, er en halv dags reise unna.
Vi går gjennom holtet.
- Hva er det? - Bare en skog.
Den har dårlig rykte og få ferdes der.
La oss endre på det.
Fremad soldater.
Holdt!
Fournier, hva er det?
Ut i formasjon! Skjold! Skjold!
Hold stillingene!
Ta dekning!
Kom igjen!
Skjold! Skjold!
Hold stillingene!
Hold!
Trekk sverd!
Pass avstanden! Hold stillingene.
Skyt!
Nå!
Ikke rør den!
Stopp!
Det er meg!
Det er meg.
Vi må gå.
Broder Ciarán?
De forsvant blant trærne.
Hvor er steinen?
Hvor er den? Hvor er steinen?
Vi må skaffe den tilbake.
Hørte du ikke klokken?
Så du ikke mirakelet?
Da de hedningene skjendet Sant Mattias-steinen,
se hvordan Gud smidde et hevnens instrument
av den ringeste av sine tjenere.
Du tjener vel kirken?
"Han som knuste mange nasjoner og slaktet mange konger..."
Gå frem uten tvil i ditt hjerte. Dette er fiender av Kristus
og Han frydes over alle du knuser.
Ditt oppdrag er ikke over.
Det er tilfellet for oss alle.
Hva vil du vi skal gjøre?
Våre voktere er døde, våre brødre slaktet.
- Vi vet ikke engang hvor de er. - En vogn. En fange.
De har vel forlatt stien, ikke sant?
Den unge lord De Merville sa han ville komme tilbake.
Han har riddere. Vi kan vente på ham.
Og om de andre kommer hit først?
Det er vår plikt å prøve.
Det er så mange.
En avledningsmanøver kan lure dem bort.
Hvor langt ville vi kommet med relikvieskrinet på ryggen?
Vi trenger ikke relikvieskrinet.
Kun det som er inni.
Jeg kan bære den.
Jeg kan bære relikvien.
- En av dere må løslate Ciarán. - Nei.
Vi kan ikke risikere relikvien.
Ikke for én mann.
- Hvordan kan du si noe sånt? - Fordi det var eden vi avsa.
Disse kroppene er ikke våre egne.
De er Herrens, og han kan gjøre som han vil med dem.
Om broder Ciarán var her istedenfor jeg, så ville han sagt det samme.
Selv om han lever,
hvor lang tid ville det tatt før de hadde lagt merke til at han var borte?
Vi kan ikke forlate ham.
Vi skal be for sjelen hans.
Bli her.
Ryttere! Ryttere!
Murchú! Uallach!
Bli med meg.
Hva er det han gjør?
Broder Ciarán!
Diarmuid?
Diarmuid? Diarmuid?
Broder, du må være stille.
Spar på kreftene til vi må løpe.
Hva? Vent. Vent. Vent.
Du sa ikke hva vi skulle stjele for deg.
Du sa ikke hvor mye gull det var
eller hvor hard motstand de ville gi.
Judas!
- Hvor er Maelseachlain? - Vi gjorde som du sa.
Vi drepte soldatene.
Men en av munkene lagde hakkemat av våre menn.
Maelseachlain også.
Han sier at Maelseachlain er død. At en av munkene drepte ham.
- En munk? - Det var ingen munk, men djevelen.
Vel... Har de den?
Diarmuid, hør på meg. Du må dra, nå med en gang.
Nei, jeg kan ikke dra uten steinen eller deg.
Jeg håper Herren tilgir meg, men jeg kastet den av vogna.
- Hva? Hvor? - I en lysning med plúirín sneachta.
Det siste stedet der jeg så du fulgte etter, like ved stien.
Ta den og dra østover.
Pass på den, og pass på deg selv, Diarmuid.
Derfor, ved Morrígna, må avtalen endres.
- De vil ha skrinet. - Greit.
Jeg vil bare ha det inni.
Løp!
Hvor er steinen, broder?
Du sverget på å beskytte oss.
Og den.
Jeg sverget på å ære...
og lyde min konge.
Din pave....krangler med ham.
En slik relikvie er et mektig forhandlingskort.
Da vil du nok bli rikelig belønnet.
Kongen er ikke fornøyd med hvor mektige noen av herrene her har blitt.
Han syns de er for vennskapelige med sine slektninger i Normandie.
En vis mann gjør klokt i å bevise sin lojalitet.
Og da vil han også...
forråde sin egen far og hans mulighet til frelse.
Min far er en kujon.
Døende.
Han vil heller krype for kirken enn å sikre fremtiden for familien.
Hvor er relikvien?
Broder, før eller siden vil den havne i Rom.
Hva har det vel å si om kongen har den et år først?
Jeg vet ikke hvor den er.
Du lyver.
Dårlig.
Jeg forventet mer av en munk.
Jeg fikk denne av en prest i Konstantinopel.
En merkelig mann.
Han brukte den...
til å overtale grekerne
om å si hvor de hadde gjemt kirkegullet sitt.
Det slo aldri feil.
Siste sjanse.
Hvor?
Kjenner du det?
Det er innvollene dine.
Som snos rundt pila, som mark rundt en krok.
Vil du se dem?
Jesus!
Frels min sjel!
Du har lidd nok, broder.
Jeg kan gi deg en rask død. En barmhjertig død.
Bare si hvor relikvien er.
Jesus! Jesus!
Dugald, hent sporfinneren.
Om relikvien ikke ligger på slagmarken,
kan en av munkene ha tatt den.
Sa han det ikke?
Nei, han vil være en martyr.
Hent mennene.
Jesus! Jesus! Jesus!
Du vil dø en smertefull død. Og hvorfor?
Om vi ikke finner relikvien, gjør en annen stein nytten.
Legg hva som helst i et pent skrin, så godtar folk det.
Selv en konge eller en pave.
- Tenk på det, du. - Gud elsker deg.
Han tilgir deg, jeg tilgir deg.
Her.
Er det den?
Ja.
- Du trosset meg. - Jeg kunne ikke etterlate Ciarán.
Aner du hvilken ansvarsbyrde jeg har fått?
Vårt oppdrag er ordinert av Guds hovedsete på Jorden.
Det kan ikke settes på spill av noe eller noen.
Din plikt er å adlyde.
Broder, en enorm krig utkjempes rundt oss.
Vår fiende er djevelen selv. Og i denne krigen
venter han en hel livstid, evig, på et øyeblikks svakhet.
Som du hadde.
Ikke gi etter for ham igjen.
Broder.
De dreper oss.
Vi er helt alene.
De har riddere og hester.
- De vil oppspore oss. - Cathal.
Så dreper de oss.
Vi er ikke alene.
Vi er aldri alene.
Ha tro.
Gudskjelov.
Gud hørte våre bønner.
Stille.
Hvor langt tror dere at dere kommer?
Toppen 20 skritt.
Eller tror dere at dere kan gå på vannet?
Det trenger ikke å være slik.
Bare gi meg steinen, så lar jeg dere leve.
Jeg ga en av munkebrødrene deres samme valg.
Men han var dessverre umedgjørlig.
Det bør ikke være et vanskelig valg.
Ikke for en soldat.
Du ser annerledes ut.
Det skal du ha.
En mann kan endre sin fremtreden...
Sin talemåte.
Men ikke den han er.
Det er greit.
Behold steinen.
Jeg kan alltids finne en ny.
Men drep cistercienseren. Du skal få lønn for strevet.
Du er fordømt!
Broder Geraldus...
Jeg fryktet at du ikke klarte deg.
Døren til frelse vil for alltid være stengt for deg.
Frelse?
Om jeg venter lenge nok, kommer det nok et korstog.
Nok en sjanse til syndsforlatelse.
- Det er sånn verden fungerer. - Du vil brenne for dette.
Som din far.
Har du fortalt munkene...
grunnen til at kirken betrodde Geraldus Trencavel d'Albi
med et så viktig oppdrag?
At du stemplet ham som kjetter?
Og da han nektet å angre sine synder, sendte du, hans eneste sønn,
ham først til hjulet og så til pålen.
Da hans eiendom gikk til kirken, var din fremtid i Rom sikret.
Han venter på deg i helvete!
Finn dem!
Denne veien!
Hvor går vi nå?
Unnskyld meg, min venn.
Vi trenger transport til Waterford.
Det er lenger enn vi vanligvis drar.
Men vi er uansett fullastet, så ingen passasjerer.
Vær så snill.
Selv om jeg hadde plass, ser det ikke ut som dere har mye å forhandle med.
Si at de vil bli betalt når vi kommer til havnen.
Si det.
- Vi har venner som vil betale dere. - Det har dere nok.
Alle har en rik venn nedi elva.
- Hvorfor ler dere? - Geraldus!
Vi er Guds menn! Betyr det ingenting i dette fordømte landet?
Broder, demp stemmen.
Vi kan tvinge ham.
- Nei, det vil han ikke. - Behovet er enormt.
- Han vil ikke, broder. - Trosser du meg igjen?
Du er ikke verdig til å bære relikvien. Det er noe i deg, gutt.
- Noe ondskapsfullt. - Vent.
Var det sant det han sa?
Om din far?
Han huset kjettere.
Hjalp dem med å unnslippe rettergang.
Jeg tjente kirken som best jeg kunne.
Min samvittighet er ren.
Hva mer vil du vite, gutt?
Ingenting.
Jeg ba ham angre, men han ville ikke.
Helt til siste slutt nektet han å tro at han hadde gjort noe galt.
Jeg lærte noe viktig den dagen.
Det var ikke troen på kirken han hadde mistet.
Det var frykten for den.
- Hva er det du gjør? Vi må videre. - Man kan ikke skynde på havet, gutt.
Om dere ikke hadde hatt sånn hast, ville vi ha ventet på høyvann.
Vi kunne ikke vente.
Vel, om du ikke vil gå ut og dra oss dit, så...
Jeg visste det var en dårlig idé.
De de forbannede steinene deres. Dere kan gå herfra!
De etterlater ikke vitner, de etterlater ingen.
Ut, alle sammen!
Nei, de kan ikke. Vi er for nær. De kan ikke...
Nå har du sjansen, broder.
Syndsforlatelsen som normanneren avslo, kan bli din.
Du har utrettet mye, men det er ikke nok.
Ikke om denne ondskapen hindrer oss i å utføre pilegrimsferden.
De som dør når de tjener vår Herre, vil få en plass i himmelen.
- Uansett hva de gjorde før. - Hva er det du sier?
Se på meg!
Du stinker av blod, broder. Kun slik kan du få renselse.
Alle martyrer vil sitte ved Guds side.
Redd oss.
Redd oss, redd oss.
- Nei! - Dytt, i Jesu navn!
Gå med Gud!
Han er ikke viktig. Hent steinen.
Løft opp foran!
Dugald!
Ta dem, for Guds skyld! Ta årene!
Cathal!
Hent inn alle vi har igjen, vi tar dem i Waterford.
Diarmuid.
Cathal... Cathal!
Sitt rolig ellers kantrer den!
Du skal lide...
Og de skal bevitne det.
Hvem er du?
Hvor er du fra?
Helvete!
Hører du dem?
Hører du klokkene?
Klokkene vil fremmane en hær av menn som ham.
Menn som tar tilbake Jerusalem. Menn som tar tilbake verden.
Kjetterne, de vantro, de troløse...
Om de ikke vil høre sannheten, vil de lide.
All tvil vil bli skyllet vekk.
Stå med kirken og lev eller motsett deg den og bli knust.
Hva er det du gjør?
Nei!
For Guds skyld, stopp!
Den tilhører Gud!
- Jeg gir den tilbake til Ham! - Nei!
Djevelen har deg, gutt!
Hvor skal vi nå?
_Team Wild Animals_ www.HoundDawgs.org
Tekst: Lars Bjorland Enge BTI Studios